Staré: EAMES – Charles & Ray – Design 1940–1970
![](https://www.obnova.sk/wp-content/uploads/2020/02/logo-sede-vodoznak-bez-textu.jpg?v=1614348915)
Dielo Charlesa a Ray Eamesovcov vojde do histórie ako výsledok jednej z najplodnejších spoluprác 20. storočia. Počas štyroch desaťročí vytvorili okrem známych nábytkov tiež výnimočné filmy, stavby a výstavy.
Charles Eames sa narodil v roku 1907 v St. Louis, Missouri, USA. Po ukončení štúdia architektúry začal na Cranbrook Academy of Art experimentovať s nábytkom. V roku 1940 spolupracoval s Eero Saarinenom na sérii preglejkových stoličiek, stolov a skriňových prvkov. Ray Eamesová sa narodila v roku 1912 v Sacramento, Kalifornia, USA, ako Bernice Alexandra Kaiserová.Miesto konania: SNG, Dvorana MK SR, Nám. SNP 33, Bratislava
Trvanie výstavy: od 6.3.2003 do 27.4.2003
Koncepcia Výstavy: Tiziano Barachino a Konsepti
Spolupráca za SNG: Ágnes Schramm
V tridsiatych rokoch študovala u nemeckého maliara Hansa Hofmana v New Yorku a v Provincetown. Charles a Ray sa zoznámili v roku 1940 v Cranbrook, o rok neskôr sa zosobášili a odišli do Los Angeles. Tam začala ich spoločná kariéra, ktorá mala navždy zmeniť dizajn i chápanie úlohy dizajnéra.
Charles a Ray Eamesovci pokračovali v experimentovaní s lisovanými preglejkami aj počas druhej svetovej vojny. Techniky, ktoré vyskúšali pri konštruovaní prototypov stoličiek, aplikovali na vývoj fixačných dláh pre americkú armádu. Úspešná sériová výroba týchto dláh, na výrobu ktorých sa využila pevnosť a flexibilita cenovo dostupných materiálov, vydláždila po vojne cestu výrobe nábytku z formovanej preglejky. Počas spolupráce s výrobcami ako Hermanom Millerom v USA a neskôr Vitra v Európe vyskúšali a overili tiež iné, moderné druhy materiálov a výrobných procesov. Počas nasledujúcich 25 rokov tak vznikol celý rad revolučných návrhov nábytku, ktoré v sebe spájali Charlesove architektonické vzdelanie a nadšenie Ray pre výtvarné umenie. Charakteristickým prvkom a východiskom pre mnohé práce manželov Eamesovcov bola okrem iného fascinácia materiálmi. Svojím nábytkom vytvárali Charles a Ray Eamesovci vzťah k prírodnému svetu, tak metaforicky, ako aj konkrétne. Odmietali prísne geometrie predchádzajúcej generácie a uprednostňovali otvorený organický princíp, ktorý reaguje na rozmanité fyzické a emocionálne požiadavky. Eamesovský slovník škrupín, chrbtíc a grafických línií bol na jednej strane inšpirovaný prírodou, na druhej strane imaginárnymi krajinami umelcov ako Klee, Miró či Calder.
Popri organickom formálnom jazyku ovplyvnili nábytok Charlesa a Ray Eamesovcov aj ekologické úvahy. Kým pevná konštrukcia a použitie vysokokvalitných materiálov zaisťujú každému produktu dlhú životnosť, jednotlivé časti sa dajú ľahko vymeniť, opraviť a neskôr zrecyklovať. Tento ekologický rozmer robí ich dielo obzvlášť aktuálnym práve v súčasnej dobe.
Jedným z najdôležitejších odkazov, aké nám Charles a Ray Eamesovci zanechali, je optimizmus. Ich nadšenie pre nový dizajn, nové technológie a nové materiály bolo dôvodom toho, že ich nábytok bol v 40. a 50. rokoch taký žiadaný. Prečo sa však tento nábytok ešte stále vyrába a prečo je o neho stále taký veľký záujem? Čo ho robí tak inšpirujúcim a krásnym? Experimentálny prístup, ktorý ich dielo už od počiatku charakterizoval, otvoril cestu trvalým hodnotám kvality, integrity a inteligencie. Ich návrhy sú nadčasové – toto označenie by spochybnilo ich oprávnené miesto v histórii. Pochádzajú z určitej doby, z určitých lokálnych a kultúrnych súvislostí (z moderny 40-tych a 50-tych rokov v Kalifornii), ale predsa nie sú starožitnosťami. Nábytok Charlesa a Ray Eamesovcov sa aj dnes javí sviežim a súčasným vďaka vitalite svojho konceptu. Jeho poctivosť, hravosť, imaginácia a technická dôslednosť mu zabezpečila pevné miesto v meniacom sa svete. Produkty Eamsovcov demonštrujú vyjadrovacie možnosti moderných materiálov a zároveň napĺňajú základné ľudské potreby. Ukazujú krásu techniky a nachádzajú poznanie v prírode. Tento nábytok nie je ani módny, ani futuristický, ani nostalgický. Len dejiny môžu priznať titul „klasik“ a návrhy Eamesovcov sú klasikmi. Aj keď od smrti Charlesa v roku 1978 a Ray v roku 1988 uplynuli už viac ako dve desaťročia, ľudia na celom svete sa stále zariaďujú ich pozoruhodnými objektmi a nechávajú sa inšpirovať ich humánnymi víziami.